Вчора, 30 жовтня Олегові Лишезі виповнилося би 73… Всі роки бракує його — і бракуватиме тепер уже довіку. Так хотілося би знову почути кришталевий сміх Маленького Принца, усміхнений голос невразливого до повсякденних бід і турбот мудреця, безмежно талановитого поета і друга…
Daily Archives: 31 Жовтня, 2022
Здрастуй, мій рідний край
Залізний закон обивателя
Через межу сьогосвіття
![](https://hvilya.com/wp-content/uploads/2022/10/wqktvswz5.jpg)
Розмоклим довкіллям бреде Осінь. Вона одягла на безлике обличчя страшнувату ритуальну маску, загорнулася від сторонніх очей у плащ, зітканий з мряки, незбутніх мрій і тривожних передранкових снів, а патик в її руках ще пам’ятає, як нещодавно був живим зеленим деревцем на злеті серпня. Вона вже перейшла міста і села, поля і лісосмуги й тепер прямує до прадавніх хащів, на іншому кінці яких під подувами холодного вітру полощиться виснажена тканина реальності. Випалена холодом і безнадією найдовших зимових ночей, просочена вологим весняним подихом і обпечена літнім сонцестоянням, ця тканина вже геть обтріпана і ветха й крізь неї все виразніше протупає оксамитово-чорний виворіт світу.