У День бібліотекаря нічого нового сказати не можу. Тому повторюю вже сказане. Я справді хотів стати бібліотекарем. У Ніжині мого дитинства та отроцтва була одна книгарня в центрі, але книжки продавалися також у кіосках Союзпечати, поштових відділеннях та у воєнторзі. Ще була опція “на машинах”, хто в курсі, що це таке. Проте найкраще – або за макулатуру, або в читальному залі бібліотеки.
Daily Archives: 30 Вересня, 2023
Втрата минулого
![](https://hvilya.com/wp-content/uploads/2023/09/scale_1200.jpg)
Війна не тільки позбавляє майбутнього чи руйнує його, вона деструктивно впливає і на наше минуле. У перші тижні і навіть місяці великої війни нам здавалось, що все ще можна виправити, що це все якась жорстока помилка, яка неодмінно виправиться якнайшвидше, бо ж не може триб нашого життя так різко зруйнуватись. Так не буває. Ні ми, ні наші батьки не мали такого досвіду, а отже це все нереальне — що політики світу зберуться і зшиють знову докупи пірвану матерію цивілізованої реальності.
Жуйка
![](https://hvilya.com/wp-content/uploads/2023/09/ff1e2490e.jpeg)
Раніше, коли хтось їхав за кордон (до братніх Болгарії, НДР, Польщі, Угорщини, як правило), то на питання «що тобі привезти?», всі (чи майже всі) замовляли жуйку. То була якась сакральна і дуже знакова штука. І найпростіша ознака закордонства та великої розкоші. Ознака свободи! Ти можеш не їсти, а лише жувати… В СССР якщо ти жуєш — то зобов’язаний був ковтати. А тут ні — пожував і виплюнув! Відчуваєте різницю?