Жив у нас на вулиці Андрюха. Школяр. Малий, а розумний, зараза, як ніби йому років сто. Весь час ходив з книжкою і читав. Одного разу навіть зачитався і з трамвая випав. І от дорого разу підходить до нього однокласник, авторитет Льоня. Здорове таке, спортівне, сильне, но обмежене, можна навіть сказати тупе створіння.
Daily Archives: 14 Лютого, 2021
Бреду туди, де виростає сніг
Кляп самим собі або Як нам говорити з ворогом?
![](https://hvilya.com/wp-content/uploads/2021/02/ceton.jpg)
Це вже перевірена й апробована традиція. Як тільки мене згадує запоребриковий пропагандон соловьов чи хтось інший/інша із їхньої гноївки – рахуй два дні і готуйся до ідентичної атаки у виконанні «мєстних» філій вищезгаданих гноївок. І осьо: у вівторок соловьов промимрило щось-там – а в п’ятницю штатні колаборанти на нашій території розігнали цілу істерію «глубоко оскорбльонних». Щоразу ці однояйцеві близнюки палять свою контору, бо одночасно, одномоментно, з дослівним дублюванням інформація закидається на одні й ті ж ресурси, що завжди.
Вбивчі аргументи «красноармейских» нащадків
![](https://hvilya.com/wp-content/uploads/2021/02/69_n.jpg)
Свого часу я спілкувався з кількома росіянами – справжніми, шовіністичними (щоправда, не показово, але від того не менш переконаними) нащадками завезених до Одеси «красноармєйцев». Їх, таких затятих у моєму житті було троє. А може і більше… Вони з’явилися приблизно одночасно (і пішли з нього, до речі, теж). Наше спілкування, безумовно, не виходить назвати надто близьким, але воно було, нема де правди діти.