От і дожили до того часу, коли нам замовляють писати спогади… А спогади це ж майже як мемуари… Тобто на віки і для пам’яті нащадків… І тоді хочеться написати не про події, а про настрої і відчуття… Про події вони, тобто нащадки, якщо забажають, довідаються з вікіпедії: живуть же в добу інформаційної революції… А от якими ми запам’ятали себе і якими відчуваємо сьогодні через сорок років, відколи вступили до КДУ… І що головне у цих відчуттях? Мабуть, те, що ми не втомлюємося відкривати один одному свої світи… Часто непрості й неоднозначні, але це наші світи… Світи людей, які не бояться жити у часи змін.
Daily Archives: 27 Травня, 2022
Попросили не «бєс-покоіть»…
![](https://hvilya.com/wp-content/uploads/2022/05/283_n.jpg)
У Феофанії київській зараз проходять великі збори людей в чорних довгих платтях. Дорога на монастир і на парк перекрита, багато поліції, зброї. Хотів просто пройти повз, але не пустили. Не дали і сфотографувати. Просять до 16 години не «бєс-покоіть» отцов церкви. Хто не зрозумів — церкви московської. Очікуються якісь важливі рішення, мабуть.
Письменники і війна
![](https://hvilya.com/wp-content/uploads/2022/05/100ea04.jpg)
Прочитала, ніби то Ремарк і Гемінгвей не бачили ворога в приціл. Варто все ж не забувати, що Гемінгвей у часі І світової мав на тілі безліч ран, з нього витягли десятки осколків, у нього був алюмінієвий колінний суглоб. Ремарк також отримав серйозні поранення і був у різних госпіталях до кінця І світової. Фіцджеральдові, котрий пішов на фронт добровольцем, пощастило більше, він виконував функції секретаря генерала.